- Tidligere: - Du er ikke velkommen.
Far, jeg har lært mere, end du aner.
- Uther! Hjælp ham! Merlin! - Kongen er død. Myrdet.
- Hvad har det med os at gøre? - Du er Uthers søn.
Jeg er Uthers arving. Forener vi os, har vi styrken til at forene riget.
- Hvem er hun? Hvem er hun? - Det ved jeg ikke.
Jeg er den sande arving til Uthers trone, vis mig respekt.
- Vent! Nej. - Hvis du ikke rejser, dræbes flere.
Herre, giv evig hvile og lad evigt lys skinne på din tjenerinde.
Befri hende fra evig død den dag, da himlen og jorden rystes -
- og Du dømmer verden med ild. Amen.
Vent.
Det er min skyld. Det er det.
Lot myrdede hende for at kue dig. Brug dine følelser som brændsel.
Du må være målrettet, for der står meget på spil. Vi skal til Camelot.
Nej. Nej!
Jeg vil blive hos hende. Alene.
Jeg giver dig en ordre. Planlæg mit forsvar.
Jeg vender tilbage inden solnedgang. Lad mig være i fred.
- Hvor mange har du dræbt med det? - Tror du, jeg holder regnskab?
- Tænker du på drengen igen? - Han burde have hørt min advarsel.
Du gav ham chancen, du var retfærdig. Tænk ikke over det.
- Det var hans mor. - Han har en ekstra.
- Kan du huske dine forældres død? - Ja, jeg dræbte dem.
Skal vi sørge over liget, der gav os sejren -
- eller fejre styrken i vores forening?
Snart er drengen væk -
- og du og jeg får tronen.
Vi har travlt. Vi har fire morgengry, før kong Lot angriber.
Forstærk vores forsvar overalt. Flere vagter ved ind- og udgange.
Anfægt alle, I ikke genkender. Stol ikke på nogen.
- Vi har ikke mænd nok. - Det ordner jeg. Nu har vi ét mål:
At beskytte Arthur. Beskyt jeres kommende konge.
- Hvad laver du? - Du stirrede på mig.
- Her vil jeg slippe for det! - Jeg kan forklare det.
Jeg havde en drøm, måske en vision, af dig, der kom op fra havet.
Nej! Jeg ved, hvad der foregår her, og du skal ikke røre mig.
Uanset hvad der sker, er jeg ikke del af det, jeg sværger.
Jeg kom for at slippe væk. Så dukkede du op.
- Væk fra hvad? - Jeg begravede min mor. På bakken.
Hun blev myrdet i går. Du kan se graven, hvis du ikke tror mig.
- Hvordan døde hun? - Lot dræbte hende.
- Hvorfor dræbte han hende? - Jeg dræbte hans søn.
Jeg forstår. Så går han efter dig næste gang.
Min onkel modsatte sig ham. Han dræbte hele familien.
- Så må jeg være stærkere end ham. - Det går ikke.
Drømmen, som jeg var med i, hvordan endte den?
- Det kan jeg ikke huske. - Arthur!
Det er min far, jeg troede, at han var død. Jeg må desværre gå.
- Jeg hedder Arthur. - Held og lykke, Arthur.
- Jeg kender ikke dit navn. - Nej, det gør du ikke.
Far!
- Jeg troede, du var død. - De tog os begge.
Jeg slap væk. Jeg svigtede din mor.
Nej! Jeg tog fejl af, hvad Lot var i stand til, skylden er min.
Hjælp os, hjælp os med at hævne hendes død.
Nu skal vi kæmpe. Ikke gennem blodsudgydelse, men ved list.
Følg mig, så er hendes død ikke spildt.
Hvor er du?
Uther er død. Men der er en anden, Uthers søn.
Det spiller ingen rolle. Han har ikke noget nu.
Hans mor blev dræbt. Hans sjæl er knækket.
Tiden er næsten inde. Det sværger jeg på.
Du har en stor opgave i dag. Det er din største hidtil.
- Ved du, hvad han taler om? - Han sagde, du har brug for mig.
En konge eksisterer mest som ide.
Får vi folk til at tro på ideen om dig, kan den blive virkelig.
- Leontes har jeres udstyr. - Hvad taler du om?
- Hvordan skaber jeg en ny ide? - Ved at gøre det umulige.
Romerne troede, at sværdet tilhørte Mars, deres krigsgud.
Vi hørte sagnet som børn, jeg troede ikke på det.
- Hvor længe har det siddet der? - Ingen ved det. I dag tager du det.
- Held og lykke med det, bror. - Aldrig i livet.
Alle, der har forsøgt, er døde.
Den, der trækker sværdet ud, bliver kongen, der forener hele England.
Det har siddet der i århundreder, ingen har kunnet. Hvorfor skulle jeg?
Ingen har behøvet det så meget som dig.
Det er dit øjeblik. Tro på dig selv.
Måske med lidt træning... Hvorfor gør du det ikke?
Træk ikke i mig, men pres dig selv.
Du er stærk og klog. Prøver du ikke, er du ikke min konge.
Og alt, hvad vi har gjort, har været meningsløst.
Jeg har en idé.
- Jeg vågnede, og du var der ikke. - Jeg kan lide morgengåture.
- Hvor går du hen? - I skoven.
Rygtet har spredt sig. Vi har sat et mærke, gaver kommer.
Returner dem. Intet er vundet.
Det er aldrig for tidligt til gaver. De indser, hvem der snart regerer.
- De vil vise os respekt. - Vi fortjener den uden drengen.
- Han blev set ride ud af Camelot. - Ved du det med sikkerhed?
Jeg ved, hvad frygt gør ved folk. Vi uddriver alle fra Camelots ruiner.
Så skal vi fejre vores bryllup og forberede vores kroning.
Du må indrømme, at det er spændende.
Det var det, hvis du planlagde kampe i stedet for ceremonier.
Min far forblev konge, fordi han aldrig blev magelig.
Jeg skal vel ikke betvivle vores forening.
Er du klar? Stærkere sammen.
Jeg leder efter mine sønner.
- Er du Ector? - Du er hans mor?
Jeg fødte ham, men din hustru var mere hans mor.
- Jeg beklager hendes død. - Tak.
Vi tænkte over, hvordan du så ud, hvor meget han fik fra dig.
Vi talte om, hvorvidt du ville kræve ham. Du kom aldrig.
Det var mig forbudt at søge efter eller tale om ham.
En rytter kommer! Luk porten op!
- Hvad sker der? - Nogen prøver at tage Mars' sværd.
Det virker. Det virker.
- Kom så, træk! - Det er snyd.
Det er initiativ.
Kom nu!
- Forbered bavnen. - Spild af træ. Det mislykkes.
- Kom nu! - Vi klarede det!
Vi gjorde det!
- Held og lykke, bror! - Vores mål var at beskytte kongen.
Jeg har været der, han er dødsdømt. Sværdet kan ikke trækkes ud.
Det kan det, det skal gå. Ellers har vi intet.
Kom nu, du er der næsten! Fortsæt!
Fortsæt, Arthur!
I spilder jeres tid, han klarer det ikke.
Han klarer det. De er her for at se en legende fødes.
Stands ikke, Arthur! Stands ikke!
Koncentrer dig, Arthur. Styrke og intelligens.
Træk ikke i mig, men pres dig selv.
Ja!
Arthur!
- Trækker han vejret? - Du klarede det, min dreng.
Han klarede det.
Send signalet. Tænd bavnen. Meddel alle, at kongen er her.
- Det kan ikke være sandt. - Med gudesværdet vinder han folket.
Det var derfor, han red ud i morges. Du undervurderede ham, din skiderik!
Tal ikke sådan til mig!
Vi har en alliance, og mine allierede taler ikke sådan til mig.
Hvis du var en mand, ville jeg dræbe dig nu.
Men i stedet vil jeg give dig en lærestreg.
Vis dem, hvordan du kontrollerer mig. Her og nu, vis din overlegenhed.
De har brug for at se dig stærk! Jeg er parat, gør det nu!
Nej, jeg har en bedre ide.
I skal hvile. I hjælper ham ikke, hvis I er udmattede.
Vi sidder hos ham på skift i nat.
Får han det værre, må man vække de andre.
- Gør noget. Du har evnerne. - Nej.
Til hvilken nytte er du så?
- Du er snu, men du narrer ikke mig. - Slip mig fri!
Du troede, du kunne kontrollere mig til din egen nytte, men du tog fejl.
Vi må tænke på Uthers bastard.
Du må overveje vores alliance, og hvor den sande magt er.
- Gør ikke dette. - Vi ses i morgen tidlig.
Hvis ikke ulvene tager dig først.
Du led et uhørt tab, og intet kan læge de sår.
Jeg kan være til nytte. Vi er fremmede, men jeg kan hjælpe dig.
Jeg ved, hvordan man passer et slot -
- og jeg ved, hvordan en konge bør leve.
Jeg kan vise dig det. Lad mig.
Lad mig sone for mine fejl.
Jeg ledte efter dig. Du kom ikke.
Hvem er det?
- Han har det ikke værre. - Hvil dig. Jeg sidder indtil daggry.
- Ikke mere død i min familie. - Dette berettiger din kones død.
Jeg blæser på det. Min søns liv er vigtigere end de planer, du har.
Hej. Du faldt.
- Gjorde jeg det? - Hvad?
Du gjorde det.
Du var mageløs.
- Forstår vi nu hinanden? - Ja.
Dygtig pige.
Drengen har gudernes sværd. Ifølge rygtet samles folk om ham.
Jeg gav ham fem morgengry.
Han troede, han kunne overliste mig. Min tålmodighed er ovre, jeg...
Nej, vi... vi angriber i dag.
Kom. Hvis du er heldig, må du sidde på min hest.
- Vær forsigtig. - Det ved jeg.
- Hvordan kunne jeg gøre det? - Du er født til det.
Uthers blod, Ectors opfostring.
Du brugte din viden. Den har kun du.
Du har ret. Jeg gjorde det. På egen hånd.
Næsten på egen hånd.
Det var noget, du sagde om at presse, ikke trække...
Hvordan kunne du vide det?
Hvis ikke du placerede sværdet der.
Du skabte legenden, fordi nogen en dag ville besejre sværdet.
Sværdet har været der i flere hundrede år. Ingen ved hvor længe.
- Bortset fra dig. - Du har fået en bule i hovedet.
Tak, Gud. Knyt sylten, hvis du skal være konge, må du klare at få slag.
Du behøvede mig faktisk ikke. For en gangs skyld.
- Tak. - Deres tjener, Deres Nåde.
- Kom nu. De venter. - Hvem?
De så, hvad du gjorde.
I begyndelsen var ordet -
- og ordet spredtes, og folk kom.
- Nu skal vi krone dig, foran dem. - Vil du krone mig nu?
De bliver dine styrker. Indtag din plads som konge.
- Hvad vil hun? - Jeg tager mig af hende.
- Hvad er du? Lokkemaden? - Lot kender til sværdet.
- Han kommer før næste morgen. - Hvorfor fortæller du det, Morgan?
Held og lykke.
Kong Lot er på vej hertil, alt skal forberedes.
Vi ved hvornår, men ikke hvordan. Intet må stoppe kroningen.
Gør mig til din ridder, så finder jeg Lot og hævner din mors død.
- For vores familie og vores land. - Det er Merlin, med sværdet!
I dag sværger vi troskab til alle briters konge!
Ham, der trak gudernes sværd op!
Jeg præsenterer jer for jeres ubestridte konge!
Sværger du at regere over riget ifølge dets love og skikke -
- og at kræve retfærdighed med nåde?
- I alle dine beslutninger? - Det gør jeg.
Sværger du at opretholde Guds love og evangeliets forklaring?
Med denne krone udnævner jeg dig til konge over briterne.
Rejs dig, kong Arthur.
Tænker jeg på konger, tænker jeg på krigere, der myrder sig til magt.
Jeg er ikke sådan, men sådanne mænd har voldt mig tab.
Jeg er noget nyt. Når jeg står foran jer, indser jeg det.
Jeg ved, at jeg bærer på jeres håb.
Og jeg skal her på Camelot indføre et nyt styre for jer, for folket.
Alt, jeg er, skyldes min familie. Også de, der opfostrede mig.
Og et land er som en familie.
Så jeg beder min far og min bror om at gøre mig selskab.
Uden min brors vejledning ville jeg ikke være mig.
Han skal nu tjene riget. Min bror, Kay, marskal af England.
Alle konger har brug for riddere. Ved min kroning vælger jeg min far.
Der findes ikke bedre mænd.
Men også Leontes, som jeg skylder mit liv.
Dette er ikke mit land, det er vores.
Jeg er Arthur Pendragon, og jeg er stolt over at være jeres konge.
- Hej. Hvad hedder du? - Guinevere.
- Arthur. - Ja, det ved jeg.
Vi kan finde et mere stille sted.
- Dejligt at se dig igen. - Du er heldig at være i live.
Det var ret dumdristigt. Og meget modigt.
Din tale var god. Jeg troede ikke, at konger talte sådan.
- Er det godt? - Ja. Hvordan føltes det deroppe?
Som at jeg, for kun anden gang i mit liv -
- var på rette sted.
- Hvornår var den første gang? - På stranden, med en fremmed.
Man kan se stranden fra fæstningen. Jeg skal vise dig det.
Du tog ham fra mig for 20 år siden, men du ser ikke en dag ældre ud.
- Din hukommelse spiller dig et puds. - Nej.
Den nat er indprentet i min sjæl.
Du er ikke blevet ældre. Hvordan er det muligt?
Det er det ikke.
- Det er smukt. - Hvad tænker du på?
- Fremtiden. - Hvad med den?
Er du ikke bange for, at ansvaret forandrer dig?
- Gør dig mindre åben? - Ikke før du sagde det.
- Dør man, hvis man springer herfra? - Nej.
- Jeg er et levende bevis. - Det er meget højere. Er du sikker?
Så længe man undgår stenene. Og roden der.
- Hvor dybt er der? - Vil du finde ud af det?
- Vær forsigtig. - Hvis du springer, gør jeg.
Er du klar?
En, to, tre!
- Jeg vidste, du ville nægte. - Jeg havde gjort det, hvis du havde.
- Der er skørt dernede. - Også heroppe.
Har du mødt Guinevere? Dette er den fantastiske Leontes.
Vi har kendt hinanden længe. Vi har været venner siden barnsben.
- Det er min trolovede. - Det er jeg.
- Skønt. Jeg gratulerer. - Tak.
Jeg ledte netop efter hende.
Du er heldig. Det er I begge to. Han reddede mit liv.
Ja, han gør den slags.
Jeg burde gå tilbage til galskaben.
De er her allerede!
Omring kongen! Beskyt kongen.
- Gå! Denne vej, løb! - Omring kongen!
Kæmp godt, mænd!
Få ham ud herfra!
- Ud herfra. Nu! - Bag dig!
- Flyt dig, så kan du leve. - Ved du ikke, hvem jeg er?
- Jeg er ligeglad med, hvem du er. - Du dræbte min hustru.
- Og? - Sig hendes navn.
Navnet på kvinden, du dræbte.
Det eneste vigtige er, at hun er død. Hun afsluttede livet på knæ.
Op med dig!
Nu kan du gøre hende selskab.
Far!
Far? Nej, nej, nej...
Nej, far...
Slæb hans lig ud i borggården. Alle skal se, at Lot er besejret.
Mine sønner, jeg elsker jer.
Nej, jeg beder dig... Far.
Jeg forsøgte mig med en alliance med en mand, men han tog fejl.
Mænd er ikke min vej til dette.
Jeg finder en anden vej til tronen.
Hvorfor skal du tage den?
Dit slot er under min beskyttelse, som tak for din advarsel.
Vi behøver ikke være modstandere. Vi kan samarbejde.
- Det er dig eller mig, ikke begge. - Hvorfor ikke?
For dig betyder det ingenting. For mig betyder det alting.
Hvad så du om natten?
Jeg ved, hvad det er. Ved du det?
Gå ikke i nærheden af det. Hav intet med det at gøre.
Hvor er du?
Jeg behøver mere.
Fortæl, hvad jeg skal gøre.
Tekster: Simon Nielsen www.sdimedia.com